Охридското езеро разкрива какъв е бил климатът преди 1 милион години
![](https://bulpress.bg/wp-content/uploads/2019/09/d0bed185d180d0b8d0b4d181d0bad0bed182d0be-d0b5d0b7d0b5d180d0be-d180d0b0d0b7d0bad180d0b8d0b2d0b0-d0bad0b0d0bad18ad0b2-d0b5-d0b1d0b8d0bb.jpg)
![](https://bulpress.bg/wp-content/uploads/2019/09/d0bed185d180d0b8d0b4d181d0bad0bed182d0be-d0b5d0b7d0b5d180d0be-d180d0b0d0b7d0bad180d0b8d0b2d0b0-d0bad0b0d0bad18ad0b2-d0b5-d0b1d0b8d0bb.jpg)
Охридското езеро между Албания и република Северна Македония е едно от най-старите и дълбоки езера в Европа. Такива езера обикновено съществуват само няколкостотин хиляди години, преди да се напълнят с утайки, но това не се е случило с Охридското езеро, което е много по-старо. Неговата възраст позволи на изследователите да отворят прозорец към миналото на Средиземноморския басейн.
Според публикация в списание „Nature“, екип учени са установили какъв е бил климатът през последните 1,36 милиона години в Средиземноморието. Оказало се, че по време на топлите междуледникови периоди, валежите през зимата в Средиземноморието са били в съответствие с появата на летни мусони в Африка.
„Открихме връзка между африканския мусон и зимните валежи в средиземноморския регион, т.е между тропическите климатични системи и валежите в средните ширини на хиляди километри разстояние“, казва в изявление съавторът д-р Александър Франке от Университета на Волангонг.
„Всеки път, когато постъпващата слънчева радиация се усилва в Северното полукълбо, се е получавала миграция на север на тропичната климатична система и съответно увеличаване на валежите през зимата при Охридското езеро. Ние установихме, че този механизъм се е запазил през последните 1,3 милиона години.“
Екипът събира утайки на място, където езерото е дълбоко 245 метра. Направен е сондаж на дълбочина 568 метра в седиментите. Учените са успели да реконструират климатичната история на езерото през цялото му съществуване.
Чрез комбиниране на данните със симулации на климатични модели, те са успели да получат представа за климата в централното и северното Средиземноморие. Районът се характеризира с влажни зими и сухо лято и това е свързано с взаимодействието му с тропическия африкански климат, особено по отношение на затоплянето на морската повърхност.
„Тази климатична система би била доста стабилна през лятото и есента, докато температурите намаляват през зимата и студеният въздух от север води до нестабилност на цялата система. Тази система с ниско налягане се движи на изток към Балканския полуостров и насърчава валежите през зимните месеци “, обясни д-р Франке.
Но не става въпрос само за миналото. Климатичните модели се сблъскаха с трудности при прогнозирането на влиянието на кризата, причинена от човека, която се очаква да засегне Средиземноморието през следващите години. Някои сочат по-влажните зими, други – по-сухите. Тези нови данни ще бъдат ключови за усъвършенстване на моделите и прогнозиране на бъдещето на климатичните промени в Средиземноморието.
Източник: Канал 3
Източник: Епицентър